Gândul de azi e despre jumătăți de măsură și am simțit să ți-l las în format video, mai jos. După el găsești exercițiul scris, ca să-ți fie ușor să-l notezi undeva dacă nu-l poți face chiar azi.
g â n d
e x e r c i ț i u
Te invit să iei o foaie de hârtie și să-ți rezervi câteva minute într-un spațiu în care știi că nu poți fi întrerupt/ă. Ideal ar fi să scrii de mână, pe hârtie, chiar dacă telefonul sau laptopul îți sunt deschise și poți nota în ele :)
Apoi ai doar câțiva pași de urmat, sub forma unor întrebări:
Pune pe hârtie situațiile* din viața ta în care simți că ești, dar nu 100% implicat/ă
Răspunde la întrebările de mai jos, tot în scris:
De ce ești acolo [relația respectivă, colaborarea respectivă, grupul respectiv, job-ul respectiv, ete.? ]
De ce ai avea nevoie în plus ca să te implici 100%?
Cu ce te ajută că ești acolo?
Ce te reține să ieși?
Ce simți la gândul că poți să ieși de acolo? Scrie primul cuvânt care-ți vine în minte.
Dacă simți că e greu să faci singur/ă exercițiul sau că te duce spre nicăieri și ai avea nevoie de ajutor, scrie-mi și îl facem împreună.
Dacă l-ai făcut, mă întreb cum ești la finalul lui? Ai găsit jumătățile tale de măsură? Ce ai de gând să faci acum cu ele? Rămâi sau ieși? Te ajută să pui ordine în haos?
Să-ți fie cu folos.
"Ce te reține să ieși?"
La intrebarea asta e cel mai usor de raspuns. Lipsa unei alternative mai bune ma retine sa ies. Daca de exemplu accept un job mizerabil ca pe o solutie de moment nu inseamna ca trebuie sa fiu dedicat 100% jobului mizerabil. E suficient sa fiu prezent acolo doar atat cat sa fie facut, pana cand gasesc unul in care ma regasesc mai bine.
Nu toate proiectele din viata noastra merita prezenta/atentia/energia noastra 100%
Unele da, si acolo sunt de acord cu ce spui. Altele nu. In altele putem fi prezenti 25%
My twocents.
Poc cu această postare pe care o văd abia acum. :) Dar poate acum am nevoie de ea. Îmi notez și lucrez. Sunt cu jumătăți de măsură în multe locuri/lucruri, pentru că toate mi se par interesante și nu vreau să renunț la nimic. Doar că acum simt că nu mai pot/ nu mai vreau așa. Mulțumesc pentru "poc"!